Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Неначе у казці,
сказати чарівному принцу заповітне «так»
присягнути бути вірною й відданою йому все життя,
жити щасливо з коханою людиною до кінця своїх днів.
Чи не про це мріє кожна дівчина?
Це все маячня!
Дівчатам дають ляльок одразу після народження,
готуючи їх до материнства.
Дітей ведуть на весілля у весільних сукнях!
Про що ж ще може мріяти ця дівчина, окрім одруження?
Розщеплення атомів? Ніколи!
Тримай. Сукня ще зовсім не готова.
А що буде, коли вони подорослішають?
Усіх починає турбувати їх сімейний стан.
«Коли ти одружишся?»
«Не відтягуй, люба. Виходь заміж». «Пильнуй».
«Звертай увагу на кожного хлопця».
Що тобі до цього?
Га? Це не твоя справа.
Хай там як.
І ще це.
Ти або одружишся,
або, як вони кажуть,
помреш самотньою в оточенні своїх 11 котів.
Невже не існує альтернативи?
Наприклад, чи може жінка за власним бажанням
не виходити заміж?
Як чоловік за власним бажанням
може вирішити одружитися?
Як це можливо?
Я ніяк не можу знайти жодної вагомої причини.
Друже, хіба ти забув, як ми нещодавно знущалися з цього йолопа.
В нього наче біс вселився.
Навіть зовні змінився. Хай там як.
Друже, хіба ми не глузували з нього, бо він одружився?
-Так, але… -Що «але»?
Ви лише рік разом, а вже одружуєтесь, Туно!
Як гадаєш, що буде далі?
Після медового місяця, який пролетить непомітно,
ваша іскра згасне, а ти набереш зайві 15 кілограмів,
хоча куди тобі ще, і ви почнете сваритися.
Шлюб — це кінець коханню, захопленню й пристрасті.
Що ти очікуєш, коли одружуєшся?
Кохання так вабить через те,
що ти не знаєш, що очікує тебе наприкінці.
Чим більше жінка змагається за тебе, тим довше вона кохає.
У коханні головне — це очікування.
Ось чому пташка на долоні не така приваблива,
як пташка на дереві.
А це, панове, кайдани.
Кажуть,
що вени на безіменному пальці лівої руки ведуть до серця.
Усі вени ведуть до серця.
Цю маячню вигадали, щоб одягати на чоловіків кайдани.
І ви на це повелись. Браво.
Ти чарівна.
Будь щасливою.
ТАКТИКА КОХАННЯ 2
Як я могла так помилитися?
Нарешті зрозуміла?
Що я мала зрозуміти?
Гаразд. По-перше, не хвилюйся.
Запрошення ще не розіслали. Ще не пізно.
-Просто подзвони Туні. -Гаразд.
Скажи, що передумала, але ти його дуже кохаєш.
Гаразд?
Ти про що? Я не передумала, Асли.
Ти сказала, що сильно помилилася.
А, це?
Я запланувала репетицію зачіски та дегустацію торта на один і той самий час.
Ось про що була мова.
Але Туна такий милий.
Сказав, що візьме дегустацію на себе.
Краще б він зробив репетицію зачіски, а ми дегустували торт.
Шоколад би мені дав задоволення, якого так не вистачає.
Ти серйозно? Гадаєш, варто було саме так зробити?
Це ж ти наречена!
-Поставимо це тут. -Гаразд.
А тарілки…
Як смакує, мамо?
Смакота!
Скуштуємо шоколадний торт, мамо?
Звісно. Дай-но шматочок.
Інші хлопці привели наречених чи їхніх мам.
А ти? Ти обрав нас.
Слухай, це весільний торт. Я не можу обрати його сам.
Третій варіант чарівний. Виглядає приголомшливо!
Серйозно. Я в захваті. Вона розкішна.
Я не впевнена, дівчата.
Цей краще.
Гаразд. Нехай поєднають ці два і зроблять щось особливе.
Перепрошую. Ми визначились.
Це воно!
Це найкращий торт у моєму житті.
Скуштуй.
-Ти серйозно? -Спробуй-но.
Що ви робите? Подуріли, чи що?
-Просто скуштуй. -Замовкни!
Як нечемно!
Я серйозно. Впевнена, це саме воно.
-Це воно. -Спробуємо.
Це буде неймовірно.
-Ти що? -Ось сюди.
-Ні. -Я її зараз…
Алло!
Алло! Кереме!
Ти якраз вчасно.
Якби не ти, я б сама подзвонила й попросила врятувати мене.
У мене з'явилося дике бажання позбутися найкращих друзів.
Я розбита.
Я ще маю познайомити їх зі своїм інструктором по танцям.
Я ще не звільнився тут, але потім можу забрати тебе.
Так, будь ласка. Приїжджай одразу ж.
Поквапся, будь ласка.
Знову один до одного.
Розходимось, поворот.
Я так скучив.
Я теж.
Як сильно ти скучив?
Якщо хочеш, знайдемо тихіше місце, і я тобі покажу.
-Добре? -Так.
Ще трохи.
Подивись. Плечем і…
У Туни стався напад?
Я думала, вони отруїлися,
але в твоїх словах теж є логіка.
Бейонсе. Вона робить ось так…
Я розвертаюсь, беру її.
Піднімаю. Ось так!
-Джансу! -О ні.
-Він що, помер? -Він впав добряче.
-Туно? -Усе гаразд. Не турбуйтесь.
В мене заплутались ноги.
Це було жахливо. Він добряче забився.
Він зараз не помітив би, навіть якщо б ногу зламав.
Чоловіки не вміють танцювати. Я розумію.
Але це? Це вже занадто.
Твій хлопець вміє танцювати.
Авжеж. Ти ходив на танці.
Щоб вражати дівчат.
Така банальщина.
Лише одну єдину.
Дамлу.
Вона запросила мене на випускний до себе до Франції.
Я не хотів її осоромити, тож взяв декілька уроків танців.
-Тоді я й захопився. -Справді?
Так.
До речі, Дамла — донька моєї тітки, яка мене виховувала.
Минув рік, а ти досі мене дивуєш.
Минув рік, а я досі не можу відвести від тебе очей.
Скажи, Кереме.
Чому всі вважають, що кохання має вести до шлюбу?
Я дійсно не розумію.
Так.
Я теж не розумію.
Усі ці церемонії й усе інше. Ніби це настільки важливо.
Якщо кортить, можна влаштувати невеличке весілля.
Якщо дійсно кортить,
влаштуйте невеличке свято для друзів на пляжі.
Якщо кортить.
Гадаю, це зайве.
Здивований, що ти такої думки про шлюб.
Чому це?
Я впевнена в собі, сильна жінка. Що тебе так дивує?
Бо ти неймовірна.
Припини.
Я намагаюся це донести дівчатам останні кілька днів.
Я так само з хлопцями.
Подумай.
Ти одружений,
і все, чого ти прагнув, тепер буденність.
Більше ніякого кохання.
Ніякої пристрасті.
І, всупереч поширеній думці,
навіть сексу стає менше.
-Авжеж, так і є. -Так.
Через постійні сварки — там без шансів. Чи не так?
Звісно. Ще б пак.
Яке щастя, що ми з тобою не одружуємося.
Я щось не розумію.
Ти однаково не хотіла одружуватися.
Чого ж ти тоді казишся?
Цього разу я теж нічого не розумію.
Можна не хотіти одружуватися,
але не одружуватися зі мною?
Це я маю вирішувати.
Агов, Туно.
Ти точно просто розтягнув щиколотку?
Так сказав лікар.
Скільки разів тобі повторювати?
Ти не довіряєш медицині?
Лікар сказав, це просто розтягнення,
але надів цю штуку. Дивно.
Закладаюся, в нього перелом.
Боїться, що порадимо відкласти весілля.
Я везучий.
Знаєш що? Асли — жінка моєї мрії.
Сьогодні я знову це зрозумів.
Вона теж вважає шлюб безглуздим і не хоче весілля.
Як це ти не хочеш одружуватися зі мною?
Я хочу одружитися з тобою?
Я — ні. Кого цікавить, чого хочеш ти?
Наш король не хоче одружуватися.
Гаразд, це ми ще побачимо.
Вона повторює це вже годину. Нам варто хвилюватися?
Можна не хотіти одружуватися,
але не хотіти одружуватися зі мною?
Це я вирішую. Тільки я!
Нам точно варто хвилюватися.
Як це ти не хочеш одружуватися зі мною?
Я везучий.
Асли.
Асли знов замилила йому очі.
Про що ви? Я ж переказав вам нашу розмову.
Бро, ти колись чув про «біологічний годинник»?
Він правий. Даю їм рік, максимум.
Асли не така, як ви думаєте.
Кажу вам, вона сама так сказала. Чому в це так важко повірити?
Знаєш, друже, існує приказка.
«Не вір усьому, що каже жінка».
Ось тобі на таксі.
«Не вір усьому, що каже жінка».
Через постійні сварки — там без шансів. Чи не так?
Ми з тобою не одружуємося…
АСЛИ ЙИЛДИРИМ
Доброго ранку, пані Асли.
Привіт.
-Оце виставте на манекені. -Авжеж.
Починаємо нову гру, дівчата.
Починається новий бій.
Я переконаю Керема одружитися зі мною.
Якщо в Асли лише з'являться думки щодо одруження, я миттю зруйную їх.
Як вважаєте, чому чоловіки не бажають одружуватися?
Бо вважають, що втратять свободу, і лякаються.
Чому жінки хочуть вийти заміж?
По-перше, через їхню генетичну схильність.
Ми бавимося зброєю та авто —
вони намагаються одружити Барбі з Кеном.
Я теж так грав.
Якось поговоримо про це.
Вони знають, що мають забезпечувати сім'ю,
і не хочуть цього.
Відповідальності.
Твоя правда.
Запиши й це, Джансу. Додай на початку.
Вони прагнуть одружитися, щоб упевнитися, що їх кохають й поважають.
Знаєш, я ніколи про це не думав.
Це помітно.
Що ти робиш?
По-перше, я переконаю його, що його життя не зміниться,
і що я ніколи не буду обмежувати його свободу.
По-перше, я покажу їй,
яким нудним і монотонним став би наш домашній побут.
Мені знадобиться ваша допомога.
Усе, що треба.
КЕРЕМ
-Привіт, любий. -Привіт, люба.
Маєш плани на вечір?
Ні.
Ні, я вільна. Хочеш щось запропонувати?
Так, але Емір щось так вибаньчився на мене.
Нам треба трохи попрацювати над презентацією у мене вдома.
Може, приїдеш? Якщо тобі не буде нудно.
А потім щось вигадаємо.
Авжеж. Я приїду.
Гаразд, чекаю о сьомій.
Добре.
Сьогодні закидайте її проханнями, добре?
Замучте її.
Так навіть краще.
Сьогодні я покажу йому, що можу бути справжньою гейшою.
Зауважте, я сказала «можу», а не «буду».
-Люба. -Так, милий.
Зробиш нам каву?
Вже зробила.
Але ти зробила каву по-турецьки, так?
Як щодо мирри, друже?
-Мирра? -Ти ж казав закидати проханнями.
У тебе є мирра, любий?
Ні. Немає.
-Тоді просто по-турецьки. -Так.
Яку бажаєте?
-Мені без цукру. -А мені трохи.
Якщо тобі трохи цукру, тоді мені — багато.
Супер.
Без цукру, трохи цукру, багато цукру.
Кавомашина не працює, люба.
Візьми джезву.
А як інакше приготувати найсмачнішу каву? Я миттю.
-Може, чаю? -Як щодо чаю?
Ти читаєш мої думки.
Зараз принесу.
Але, люба, чайні пакетики скінчилися.
Завари свіжий.
Коли це я робила чай з пакетиків?
Я вже заварюю. Буду за хвилину.
Можеш це забрати, люба?
Звісно! Ледь не забула. Дякую, що нагадав.
І цю.
Будь ласка.
І ці теж можу взяти.
Бачите, яка я здібна.
Друже, вона не при собі.
Може, в неї хтось вселився?
-Хто? -Сам як гадаєш? Не змушуй мене казати.
Не дай боже. Де тут дерево?
Ти сказав, що хлопці приїдуть, тож я пішла з роботи раніше.
І дещо для вас приготувала.
Дякую, Асли. Це неймовірно!
Смачного.
Ти сама це приготувала?
Налітайте, хлопці. Я піду принесу вам фруктів.
Вона чудова.
Дякуємо за все.
Чекаю на рецепт.
Вони класні.
Я знайду привід поїхати додому.
Я не буду залишатись в нього.
Він побачить: якщо хоче спати поруч зі мною,
то має зі мною одружитися.
Уже пізно.
Гаразд. Тоді ходімо спати.
Я працюю над новою колекцією.
Завтра в мене важлива зустріч.
Краще, якщо я заночую вдома.
Мрій про мене.
План не спрацював.
Він ніби знав, що я намагаюся зробити.
Він може знати, що я роблю?
Може, хтось йому сказав?
Що сталося?
Ти розказував Джансу про наш план?
Я нічого йому не казала. Чому ви мені не вірите?
Один з нас уже був би мертвий, якби Асли не знала.
Я вже поклявся, друже!
Я їй не казав.
Ваші імена влізуть сюди?
Навіть наші резюме, люба.
Тату, Лейла хоче до тебе.
Ти ж моя принцеса. Іди до мене, доню.
Мені треба позичити дитину.
Позичити дитину? Живу?
Так! Вб'ю двох зайців.
Покажу Керему, якою матір'ю я можу бути,
і дізнаюся, чи він взагалі планує стати батьком.
Але ж ти не любиш дітей.
Я й не казала, що люблю.
Хто дасть тобі свою дитину?
Навіть моя сестра двічі подумає, перш ніж віддавати мені свою.
У неї є дитина?
О ні.
Так.
Щиро дякую.
Як щодо 19:00? Тобі підходить?
Гаразд.
Асли?
Тримай.
Поясниш, що відбувається, люба?
Авжеж. Це дитина сестри Езгі.
Вона попросила доглянути її кілька годин, і я така: «Звісно!»
Кілька годин?
Синдром неспокійних ніг. Вона так робить.
-Можемо поговорити у мене? -Звісно.
Тобі так личить.
І що цілу годину з нею робити?
Годину… Не знаю.
Погодуємо,
перевдягнемо,
вкладемо спати.
Щось таке.
Це ж просто дитина. Що тут складного?
Кереме, ти її так вправно тримаєш.
Що? Я навіть не знаю, як її тримати.
Ого, ти така мила.
Менi щось зле.
Що воно могло такого з'їсти, щоб так тхнуло?
Асли, я зараз знепритомнію.
Я не можу.
Я покажу Керему, якою гарною матір'ю буду.
Звісно, можу.
-Ну ж бо. -Я це зроблю.
Це хлопчик.
-Ти не знала? -Ні.
Привіт. Допомога потрібна?
Ласкаво просимо.
Тримай мене. Мене знудить.
Допоможіть!
Хвилинку.
Чудова ідея.
Усе вийшло.
Думаю, можемо одягати.
Я виснажена.
Я теж.
Не можна садити тітку поруч із дружиною дядька.
Вони посварилися на церемонії обрізання Мете.
Може, посадити усіх тіток за один стіл, а дядька з дружиною — за інший?
Ні. В жодному разі.
Вони сварилися на весіллі Каана…
Дорогенька!
Невже різні столи вирішують питання?
Ні, Асли, але що мені робити?
А мені? Керем точно щось замислив.
Асли якось дивно поводиться.
-Що саме? -Не знаю.
Він ніби знає, що я намагаюся зробити.
Друже, не будь параноїком. Що вона могла замислити?
Можливо, хоче заміж і намагається мене переконати.
Хіба не ти казав, що вона не хоче за тебе заміж,
коли я казав, що хоче?
-Так, казала. -Тоді не хвилюйся.
Звідки б йому знати, що ти передумала?
-Ти маєш рацію. -Чого б вона мала передумати?
Звідки йому знати?
Гаразд, це неважливо.
Мені випала неймовірна можливість.
Цей план обов'язково спрацює.
Жодних варіантів.
Для наступного плану нам потрібна нещасна пара.
Хто це може бути?
Туно?
Ти колись бачив дружину Еміра?
Ні. А ти?
Дивно, але я теж ні.
Я зустрів його вже одруженим.
Доказів існування його дружини нема.
Ти весь цей час дурив нас?
Погляньте на сімейний стан.
ОДРУЖЕНИЙ
Так. Він одружений.
То ти соціопат?
Ти її десь ховаєш?
Чому ти нас не познайомив?
Мабуть, не було слушної нагоди.
Протягом двох років?
Її не існує.
«Я бачу мерців».
Та годі вам.
Не все так гладко. Не хотів ще вас втягувати.
-Усе не так гладко? -Зовсім погано.
Я вам так скажу: ми постійно сваримося, тому…
Ні.
Нізащо.
Туно.
Так.
Супер! Чудовий план.
Твої батьки — найкраща пара,
яку я зустрічала в моєму житті.
Вони й досі закохані один в одного.
Так мило.
А хіба вони не в Ізмірі живуть?
Тому й кажу, що випала неймовірна можливість.
Вони приїжджають сьогодні. Я познайомлю їх з Керемом.
Я їх два місяці не бачила.
Завтра прийдете до мене, Еміре. Домовились?
Ви теж приходьте, Туно.
Не хочу, щоб Асли щось запідозрила.
Я ж кажу, у нас усе жахливо. Чому ти не розумієш?
Розумію. Тому й хочу, щоб ви прийшли.
Будете сваритися там, де вас побачить Асли.
От і все.
Про що це він?
Слухай. Ти мені винен. Час віддати борг.
-Я тобі нічого не винен. -Винен.
Привіт, люба. Якраз збирався подзвонити.
Емір і його кохана дружина завтра завітають до мене.
Емір хотів познайомити нас ще до весілля.
Джансу і Туна теж будуть.
Може, запросиш Езгі, щоб ми всі…
Що? Твої батьки?
Сьогодні?
Ні, люба. Я не заїкаюся. Чого мені заїкатися? Але…
Але у мене сьогодні дуже важливі справи.
Звісно, вони не важливіші, ніж зустріч з твоїми батьками.
Гаразд.
Добре.
Співчуваю, брате.
Обручка на підході, брате.
Не розв'язуй краватку, любий.
Я ненавиджу краватки.
Чому ти так наполягаєш?
Це мої батьки.
Ми ж не хочемо, щоб тато думав, що донька зустрічається з бомжем.
То якщо я без краватки, то я бомж?
-Ти нервуєш, чи що? -Ні. Я досить розслаблений.
Ти нервуєш?
Ні, я абсолютно спокійна.
Не бійся.
Я не боюся.
Мій тато суворий, прямий і дисциплінований,
але він чудова людина.
І вони досі шалено кохають один одного.
Я не бачила, щоб вони сварилися. Настільки вони кохають один одного.
Ти й сам усе побачиш.
Вони тут.
Коханий?
Ти все ж таки нервуєш.
Ти нервуєш.
Вони тут.
Ходімо, милий. Не соромся. Ну ж бо.
-Мамо. -Привіт, люба.
-Вітаю. -Дякую.
Я так за тобою скучила.
Я вас познайомлю.
Моя мама Джанан.
-Вітаю. Приємно познайомитися. -Привіт, милий. Навзаєм.
-Так… -А де тато?
Він їде.
Пане Сервете?
Не обіймеш тата?
«Тата»?
Моя дівчинка.
-Як справи? -Тату?
Керем, так?
Вітаю, пане Ерджюменте.
«Пан»? Ненавиджу цю маячню. Називай мене Ерджю.
Ти банкір?
Він банкір?
-Твоя мама сказала, він рекламщик. -Так.
А що за костюм тоді?
У мене була зустріч.
Зустріч закінчилася, синку. Тримай.
Давай знімемо цю краватку.
Спокійно. Розслабся. Ось так.
Краватка якась довга, так? Ходімо.
-Який в тебе зріст, чувак? -«Чувак»?
-191 см. -Лише на три сантиметри вищий за мене?
Мамо, що сталося з татом?
Андропауза.
Що?
Він просто зірвався з котушок.
Сьогодні?
Не може бути. Ти вищий за мене? Та ні!
-Ні. -Так.
-Ми майже однакові, але… -Бо я 187 см.
-Слухай. -Так?
Як щодо селфі?
-Звісно. -Давай.
Присягаюся, я зараз знепритомнію.
Потримай. Тримай.
Є що випити?
Звісно, але, може, спочатку повечеряємо?
Послухай, солоденька.
Це триває вже вічність.
Я не витримую його, якщо не вип'ю.
Зрозуміло?
-Я вийшов чудово, а ти — жах. -Тож забудь про вечерю.
Знайдеш мене в інстаграмі?
У тата є інстаграм?
Звісно. Він навіть купив фейкових підписників.
Що?
Забудь про це. Просто принеси мені випити, люба.
-Щось міцне. -Мене зараз знудить.
Подобається моя сторінка?
-Скажи, вогонь? -Так.
Вона чудова, пане Ерджюменте.
Домовилися ж — Ерджю.
Добре. Пане Ерджю… Тобто, Ерджю.
Давай. Налий ще одну.
Скажи, мамо, як тато раптом став таким?
Як? Будь ласка, поясни.
Я скажу тобі.
Спочатку поступово почала змінюватися його зовнішність.
Мені було ніяково, але я не тиснула на нього.
Потім він змінив свою машину.
Так.
Він купив собі кабріолет.
Ти б його бачила, Асли.
Він так безглуздо в ньому виглядає.
Ти бачила цей байк.
А потім ці його жести, поведінка,
його манера говорити…
Це більше не він.
Як тобі мій трицепс?
Виглядає чудово для вашого віку.
Перепрошую?
-Неймовірно. -Авжеж. Ти на кето-дієті?
Ні, я не на кето.
Без кето будеш не в формі.
-Не знаю. -Так.
Бери приклад з мене.
Ваша правда.
Ти теж в формі. Покажи-но.
-Краще не треба. -Я ж показав.
-Але, пане Ерджюменте… Ерджю… -Прошу.
-Не треба. -Ну ж бо.
Кереме! Кереме!
Я хочу розлучитися.
Ти серйозно?
Покатаємось. У мене є байк.
-Я чекатиму. Щасти. -Звісно, пані Асли. Дякую.
А чого ви й досі тут? Ми ж усе одно побачимось ввечері.
Я намагаюсь закінчити колекцію.
Твоє весілля, моя гра… Геть забула про роботу.
У нас нереальний сюрприз для тебе.
Який саме?
Зараз побачиш.
-Привіт, красуні. -Ось він!
Вау! Булут?
Не можу повірити, як?
Звідки ти?
Ох, дівчата.
-Я так скучив. -Вітаю.
Дякую.
Ти геть не змінився.
Але ти стала ще більшою красунею.
Дякую.
-Я так скучив за вами. -А ми як скучили.
Я і не сподівалася, коли запрошувала тебе. Я така щаслива, що ти приїхав.
Моя подруга виходить заміж. Звісно, я приїхав.
-Це він про мене. -Звісно, про тебе.
А офіс досить непогано виглядає.
Ти нарешті наважилася створити свій бренд?
Це було питання часу.
-Вітаю. -Дякую.
Слухай, Асли.
Виглядає неймовірно.
Це дуже приємно чути
від власника всесвітньо відомого бренду.
-Ти ж це не щоб мене потішити? -Ти знаєш моє ставлення до роботи.
Це не просто щоб потішити тебе.
Нам є багато про що поговорити. Сідай.
Давайте вип'ємо.
Розказуй, як твої справи?
Виснажений. Півроку — Дубай, півроку — Нью-Йорк.
Розриваюся між ними.
Бідолашний. Тобі так важно.
Не кажи. Зараз заплачу.
Повечеряємо?
Я розкажу вам, яке в мене складне життя.
Ми взагалі-то маємо плани на вечір, пане Булуте.
-Ми вечеряємо у Керема. -У Керема?
Це мій хлопець.
-У тебе є хлопець? -Так.
І його звати Керем?
Та ви що? Ви вже, певно, жартували над цим.
Ніхто не може втриматися.
Невже хтось нарешті удостоївся честі стати твоїм хлопцем?
Маю сказати, мені стало цікаво.
Це було зовсім не легко.
Можу лише уявити.
Годі, Булуте!
Якщо й цього разу буде без дружини, я знищу його на роботі.
-Друже, його дружини не існує. -Кереме!
Ласкаво прошу.
Хто це? На нашій території незнайомий хижак.
Я не знаю його.
-Привіт, люба. -Привіт, милий.
Дозвольте вас познайомити.
Це Булут, мій друг дитинства.
Він прилетів з Дубая.
-Ласкаво прошу. Я Керем. -Дякую.
Перепрошую, що я без запрошення.
-Та нічого. Проходьте. -Дякую.
Мені й досі не віриться. Ти тут!
-Ходімо? -Так. Звісно.
Чому вона в такому захваті?
Як?
Її наче прифотошопили до Еміра.
Привіт. Це моя дружина Феріде.
Вітаю. Я Керем.
-Дуже приємно. -І мені.
«Феріде»?
Яка ж вона Феріде?
Вона справжня Белла, Кендалл або Джіджі.
Дуже приємно, я Туна.
-Мені теж. -Мені більше.
Це ти, Феріде?
-Асли! -Як?
-Що за… -Що ти тут робиш?
Вона ж не з агенції?
-Я вб'ю тебе. Що верзеш? -Він має рацію. Про це пізніше.
Сто років не бачилися.
-Так. Я вийшла заміж. -За кого?
-За Еміра? -Так.
-Булуте? -Феріде?
-Що коїться? -Хто це?
-Кереме? -Еміре?
-Туно? -Це нас не стосується, люба.
Оце так збіг.
Ми з Феріде разом навчалися.
Не бачилися цілу вічність. Оце збіг.
Неймовірно. Дуже дивно. А хто тоді цей хлопець?
-Хто? -Той хлопець.
Він наче грецька статуя. Наче Адоніс. Хто він, друже?
Булут? Він просто…
Ми з Булутом зустрічалися колись у школі.
З оцим?
Ходімо.
Привітаю дівчат.
-У нього припадок. -Нехай падає.
Сестро, ти голодна?
Твоїй «сестрі» вже досить.
У мене щелепу звело.
Друже, ти як?
Відлупцювати його?
Це справді неймовірно.
Таємнича дружина найкращого друга мого хлопця
виявилася подругою дитинства.
Така зустріч через стільки років.
Емір дуже часто згадував Асли,
але я й подумати не могла, що це ти.
Давайте вип'ємо за нашу зустріч.
Будьмо.
А навіщо ти всім сказала, що ми зустрічалися?
Це тривало тиждень, я навіть за руку тебе не потримав.
Твоєму чоловіку стало зле.
У нас не все гаразд. Ми постійно сваримося.
Хотіла, щоб приревнував.
Чудова тактика.
Що будемо завтра робити?
Ми тут так добре розмовляємо.
У мене все під контролем.
А що завтра?
Дівич-вечір Джансу. Я організатор.
І який план?
Куди поїдемо?
Я тебе питаю, а ти: «Все під контролем».
Ми вирішимо це. Невже в нас такий великий вибір?
Поїдемо десь розважимось.
Тобто будемо робити те, що й усі.
-І все? -Так. А що ще робити?
Мені соромно за тебе, Асли. Справді.
Підготовка до весілля та дівич-вечір нічого для тебе не значать.
Ми розуміємо це.
Ми поважаємо твій вибір.
Але ти розумієш, як це важливо для Джансу?
Ти не проявляєш такої ж самої поваги у відповідь.
Ти від самого початку зневажливо ставилися до весілля.
Хочу, щоб ти знала.
Джансу очікувала,
що ти докладеш хоча б трохи зусиль.
Так. Твоя правда.
Вона має рацію.
Що ж мені робити? Мені треба йти. Я йду!
-Мені треба йти! -Стій! Що ти робиш?
-Я піду! -Куди ти зібралася?
Я не можу піти. Ми в морі.
Що мені робити?
Я зовсім нічого не підготувала.
-Заспокойся. Зараз щось придумаємо. -Як? Все пропало.
Охолонь.
У мене з'явилася ідея, але чи сподобається вона вам?
-Їдьмо на мій острів? -Твій…
-Ти маєш острів? -Так.
Ще й готель на ньому.
-Що? -Ти маєш готель?
Ти найкращий!
Неймовірно! Він має острів.
Друзі, в нас є острів. Треба скласти список.
Треба щось вигадати.
Що це буде за вечірка? Кого запросимо?
-Добре. -Друзі Джансу…
У тебе є острів. Не можу повірити!
Що з вами сталося?
-Керем нічого не знає? -Нічого.
Про що? Про вечірку на острові?
Подивись на нього! Спокійний як удав!
У мене сьогодні була купа зустрічей.
Але спитай мене, чи пам'ятаю я, що там відбувалося.
-Пам'ятаєш? -Ні.
А тепер спитай чому.
Чому…
-Давай ти, Туно. -Чому ти не пам'ятаєш?
Це що, рубрика «Питання-відповідь»? Кажи вже як є.
Тому що той хлопець — колишній моєї дружини.
Невже не бачите, що він крутіший за Керема!
Що? Справді?
Хлопці, та схаменіться ви!
-По-перше, він не крутіший за мене! -Я вважаю, крутіший.
По-друге, це було дуже давно.
-Ти не довіряєш своїй дружині? -Довіряю, але…
Тоді що?
І останнє, але найголовніше:
як тобі вдалося одружитися на такій жінці?
Справді. Як таке взагалі могло статися?
Знаєш, як кажуть, «красуня і чудовисько».
Це той самий випадок.
У чому твій секрет?
Гаразд, продовжуйте. Глузуйте з мене.
Я цілком серйозно.
Нам явно треба в тебе повчитися.
Чого ти переймаєшся через Булута?
Нехай Керем хвилюється.
-Що? -Ти про що?
-Ні. -Що «ні»?
Ні, мені нічого не треба. Я маю снеки і…
Що ти сказав?
-А що я сказав? -Годі, Туно! Договорюй!
Гаразд.
Насправді, Булут…
був закоханий в Асли.
Асли не відповіла взаємністю,
тому він і Феріде…
Решту ви знаєте.
Джансу казала.
Мені здається, попереднє було краще.
Це дівич-вечір. Тобі краще бути в білому.
Ти так думаєш?
Гаразд. Тоді давайте всі будемо в білому.
-Так? -Гаразд.
Я й досі не можу повірити, Асли.
Я знала, що ти мене здивуєш, але не думала, що настільки.
Дякую тобі.
-Насправді, я… -Знаєш що?
Ти королева.
-Це нова фішка. -Я злякалась.
Не втрималася, вибачте. Я така щаслива.
Я така рада, що ви в мене є..
Ти налякала нас.
То що?
Що будемо робити?
Замовимо щось? Я зголоднів.
-Ти, здається, засмутився. -Та ні.
Я довіряю їй. І…
Тобто…
Ти ж сам сказав, Асли відшила його ще давно.
-Чого хвилюватися? -Добре.
Гаразд. Як скажеш.
Нехай дівчата розважаються на віддаленому острові самі
в оточенні привабливого заможного хлопця з Дубая.
Все нормально.
«Заможного хлопця»?
Він же не шейх.
Твоя правда. Він не шейх.
Він лише його найближчий друг і бізнес-партнер.
Подивись сюди. Зовсім не заможний!
-Покажи. -Ось.
Вау! У нього є тигр.
Справжній.
-Ласкаво прошу. -Так романтично!
Ласкаво просимо.
Я не спав усю ніч!
Я теж очей не стулив.
Стежив за Феріде.
Наші очі зустрілись.
Злякалася так, що почала заїкатися.
Не змогла попрощатися, коли я віз її в аеропорт.
Бідна дівчина.
В Сусурлук заїдемо?
За сендвічами.
Це навіть не обговорюється.
Розваги починаються!
Це і є той самий острів?
Його острів?
Так.
Ми вже все розпитали. Тепер чекаємо на його дозвіл.
Можна одне питання?
Як ми туди дістанемось?
Щойно він надасть дозвіл,
візьмемо щось із цього напрокат.
Ця підійде. Треба взяти щось особливе.
Давайте повторимо все, що ми обговорили.
Ми в жодному разі не їдемо за дівчатами.
Це зрозуміло?
Коли ти повторив це увосьме, я все зрозумів,
але зараз це дев'ятий раз, і ти мене спантеличив.
Можеш повторити?
Вони не повірять у це. Особливо Асли.
Просто притримуємось плану.
Ми працюємо в рекламі. То й продамо ідею.
Ми все ж тут через тебе.
Через мене? До чого тут я?
Ти запропонував це вчора.
Я просто продовжую гру.
Так, звісно. Гра.
-Так. Гра. -Точно.
Я так хвилююсь перед нашою сьогоднішньою вечіркою
Упевнена, вона буде неймовірна.
Дівчата?
Ви теж бачите цей міраж серед пустелі?
Який міраж?
Хлопці на тому човні дуже схожі на Туну, Еміра й Керема.
Справді?
Можна спитаю?
Ти б повірила, якби тобі колись сказали, що на тому човні саме вони,
а не хтось дуже схожий на них?
-Так, повірила б. -Добре.
Вони приїхали за нами на вечірку.
Вони тут.
Не забуваємо легенду.
Принц-рибалка!
Я приїхав до тебе, мила.
І я, люба.
Я така рада, що ви тут. Я так скучила.
Ідіоти.
-Крихітко. -Привіт.
Привіт.
Раз ми вже приїхали до Мармаріса на парубоцьку вечірку,
вирішили зробити сюрприз.
Як справи?
-Саме так все й було. -Я ж сказав, не повірить.
Присягаюся, я зламаю тобі ногу.
А рибальський човен?
Довго планував чи…
-Невже він не милий? -Крутий.
Ласкаво прошу. Оце так сюрприз.
-Дякую. Як справи? -Усе добре. Дякую.
Розстібнись трохи. Що такого?
Увечері буде вечірка.
Раз вже приїхали, може, залишитеся?
Можна. Так?
Так. Можна.
Звісно. Залюбки.
Тоді ходімо.
Давайте вип'ємо.
НАРЕЧЕНА
Якось так.
Супер.
Ти неймовірна, Асли. Місце просто дивовижне.
-А до справжнього сюрпризу ти готова? -Що?
-Джансу! -Ми тут!
-Джансу! -Джансу!
Я так розумію, вони так завжди.
Ти ж приїхав тому, що хлопці змусили?
Так.
Гаразд.
Як скажеш.
Нам треба поговорити.
Зараз повернуся.
Ти що, напилася?
Схоже, ця штука добре тебе взяла.
Зовсім ні.
Я почув те, від чого в тебе дах знесе.
Ти знаєш, що Асли…
Ти знаєш, що Керем…
Вона намагається переконати тебе одружитися з нею.
Він намагається переконати тебе не одружуватися.
Мені Туна сказав.
Мені Джансу сказала.
Я знала. Бачила, що він поводиться якось дивно.
Так ось чого вона стала така дивна.
Ти ж нічого не казала Туні?
Ти ж, я сподіваюсь,
нічого не сказав Джансу про наш план?
Ні, Асли.
Та ти що, Кереме!
Джансу.
Як ти могла навіть про таке подумати?
Ти образив мене.
Ти вирішив не одружуватися зі мною, пане Кереме?
Ти намагаєшся вийти за мене заміж, пані Асли?
Побачимось на нашому весіллі.
Не дочекаєшся.
Ходи-но сюди.
Гадаєш, ми зможемо?
Довірся мені.
У танго веде чоловік.
Я читала, що цей танець зображує жінку, що тікає від чоловічої пастки.
На щастя, ми чесні один з одним.
Більше ніяких ігор?
Це ти скажи мені.
Навіщо мені грати в ігри з тобою?
Як скажеш.
А тобі?
Навіщо мені грати в ігри з тобою?
Справді. Жодних причин.
Гадаю, ми ідеальна пара.
Підтримую.
Ми отримали скаргу на вас.
Вас чутно аж у Греції, люди.
У нас дівич-вечір. Нам дуже шкода.
Гаразд, тоді починаємо розважатись.
Доброго ранку.
Вже ранок?
Сонце вже давно зійшло.
Поспішаймо.
Куди?
Лише одну річ варто зробити так рано.
Це ж не політ на повітряній кулі?
Сюрприз.
Кереме.
Хоча я й злякалася, все було дивовижно.
Давай зупинимось.
Не можна постійно літати на кулях.
Заспокойся й довірся мені.
І випий одну.
-Ні, Кереме. -Випий.
Послухай, якщо ти спланував щось
на кшталт параплану чи банджі-джампінгу, я помру.
Я навіть не погрожую тобі, а просто кажу, що злякаюсь так, що помру.
Це буде неймовірно.
Дідько, знов те саме.
Попереду сходинка. Обережно.
Ось так.
Почекай.
-Прийшли? -Так.
Як ти могла подумати, що це буде параплан чи банджі-джампінг?
Ніколи б не подумала, що сюрприз буде таким.
Краєвид буде чарівний.
Ти готова, пані Асли?
Кереме, можна запитати?
Чому ти ніколи не робиш сюрпризів на землі?
Може, хочу вибити ґрунт з-під твоїх ніг.
Готові, пташечки?
Так, капітане.
Я вже заспокоїлася, але дякую за пігулки.
Вітаю. Я ваш пілот. Мене звати Явуз.
-Я Керем. -Я Асли. Приємно познайомитись.
Керем і Асли?
Ласкаво прошу.
Нервуєте?
-Я дуже. -Я теж. Це мій перший політ.
-Перший політ? -Так, перший.
Ніяк не міг скласти іспит.
Так.
-Можете відпустити руку? -Ні.
Відпустіть руку.
-Ні. Будь ласка. -Відпустіть!
Друже. Ти…
Люба, ти певна, що можна дві за раз?
Радій, що не проковтнула всі одразу.
Він невдаха. Навіть іспит скласти не міг.
-Я йду. -Ні! Пані Асли!
-Мила, стій! -Чекайте.
-Я не можу. -Я два дні як склав іспит.
-Досить. -У нього є сертифікат.
Я не зможу полетіти без вас.
-Прошу. -Не летіть тоді.
-Полетіли. -Ні!
-Вітряно! -Погода чудова. Побачимо бухти.
-Давай не полетимо сьогодні. -Ну ж бо, мила.
Отже ж.
Тепер і я почав панікувати після вашої реакції.
Що він сказав?
Капітане.
Пане капітане!
Агов, Асли.
Як ти, мила?
Усе чудово.
Я ніби все розумію,
але нічого не відчуваю.
Можна мені одну вашу пігулку? Між нами, у мене теж бувають панічні атаки.
Це має допомогти.
Асли, що ти робиш?
Некомпетентний і з панічними атаками!
Як ви взагалі стали пілотом? Дивіться вперед!
Навіщо? Там же немає трафіку!
Ми всі помремо.
Ні.
«Ні»?
Капітане? Капітане!
-Капітане! -Милий.
Милий, це був справжній сюрприз, справді.
Вітаю.
Капітане, прокидайтесь!
Пілоте, прокидайтесь.
Важіль керування.
Допоможи витягти його. Я візьму контроль на себе.
«Важіль керування»?
Він говорить, наче колишній пілот.
«Важіль керування».
Просто чудово. Він більше не прокинеться.
Ти знаєш, як керувати літаком?
Звісно ні!
А чого ти кричиш?
Мейдей! Диспетчере!
-Це авіадиспетчер. -Пілоту зле.
Мене звати Керем, я не вмію керувати літаком.
Мейдей!
Тримайся міцно, Асли.
Диспетчере! Мене хтось чує?
Агов, Асли.
Я тебе дуже кохаю.
Я теж тебе дуже кохаю.
Дурню!
Якби ми були одружені.
Я шкодую про кожну секунду, що провів не з тобою.
Я теж.
Я маю зізнатися.
Я намагався переконати тебе не одружуватися.
Справді?
Я це знала! Джансу все розповіла.
А я обманом і хитрістю намагалася переконати тебе одружитися.
Чорт забирай, Туно.
Але я вже казала тобі, милий.
Ми ідеальна пара.
Неймовірно!
Ми врятувалися!
Хто знає.
Мій герой.
Ти зміг керувати літаком,
але ти знаєш, як його посадити?
Ти такий дурень.
Мейдей! Ви мене чуєте?
-Ми вже прилетіли? -Ні.
Спи собі. Я розбуджу тебе.
Іди-но сюди!
Керуй цим клятим літаком!
Хлопці!
Ми стали справжньою родиною.
Це був якийсь жах.
Вам дійсно пощастило, друже.
Якби він не прокинувся, ви б пішли на корм рибам.
Я ще ніколи так не боявся.
Але…
Знаєте, що дивно?
Я боявся не за себе.
Було страшно за Асли.
Присягаюся.
Стільки жахливих думок було в голові.
«Що я робитиму, якщо з нею щось станеться? Як буду жити далі?»
Знаєте, що я зрозумів?
Наскільки сильно я кохаю її.
І не хочу жити без неї.
Ані секунди.
Це воно. Присягаюся.
Я хочу одружитися з Асли.
Якщо я погоджуся, треба лишатися в Дубаї на півроку?
Так.
Я знаю, це серйозне рішення, Асли,
але це також і чудова можливість.
Тому добре все зваж.
Ти ж зараз думаєш про Керема, чи не так?
Асли, яку я знаю, ніколи не упустила б такої можливості.
Це остання.
Виглядає добре.
Ідеальний чоловік.
Кереме, якби ти був не одружений…
Хвилинку. Ти ж не одружений.
Мила, мені й досі не віриться, що вже за тиждень ми будемо тут жити.
Мені теж. Я так хвилююсь.
-Я більше хвилююсь. -Ні, я більше.
-Ні, я.
Я зараз з тобою таке зроблю…
Що таке, друже? Вона моя дружина.
Може, сходимо перевіримо інші кімнати?
Не верзи дурниць. Лише після весілля.
Добре.
Ми просто перевіримо інші кімнати.
Щоб замилити їм очі.
-Асли. -Кереме.
Давай ти.
Ну ж бо.
Булут зробив ділову пропозицію.
Він інвестує в мій бренд.
Я створю колекцію для його бренду.
Яка чудова новина!
Я такий радий за тебе.
Я завжди знав, що в тебе все вийде.
Це тільки початок.
Треба поїхати в Дубай на півроку.
Півроку?
КЕРЕМ
-Кереме? -Приїдеш сьогодні до мене?
-Звісно. -Гаразд.
Приїзди о восьмій.
Не запізнюйся.
Кереме?
Ти якийсь дивний. Щось сталося?
Ні.
Просто скучив.
-Привіт. -Привіт.
Проходь.
Романтична вечеря?
Не знаю. Можливо щось більше.
Ти така гарна.
Дякую.
Я цілий день думав.
Про що?
Коли саме закохався в тебе.
Коли вперше побачив тебе?
Коли ми вперше поговорили?
Чи…
Коли побачив тендітну дівчину, що ховається за залізним характером?
Визначився?
Ні.
Не зміг.
Тому що не зміг пригадати, коли я не був закоханий у тебе.
Наче ти завжди була тут.
Але…
Я пригадав момент, коли зрозумів, що не зможу без тебе.
Ходімо.
Тієї ночі, саме тут.
Коли я вперше доторкнувся до клавіш цього фортепіано,
ти торкнулася мого серця, Асли.
Кереме…
Асли.
Що ти робиш, Кереме?
Ти вийдеш за мене?
Ні.
Я думав, ти хотіла вийти за мене.
А я думала, ти не хотів.
Я знаю, чому ти це все робиш.
Щоб я відмовилась і не їхала в Дубай.
-Ні. -Так.
Ні.
Ні, це просто збіг.
Чи не ти ще вчора підбирав тактику, щоб відмовити мене від одруження?
Саме ти. Що змінилося?
Нічого не змінилося. Не треба навіть пояснювати.
Тільки пригадай.
Що я сказав тобі, коли думав, що ми помремо.
Бачиш? Ти сказав це, бо думав, що ми помремо.
Це змусило мене усвідомити все, але не тому я це сказав.
Послухай, Асли. Я знаю, чого хочу.
У мене жодних сумнівів.
Це ніяк не пов'язано з Дубаєм, пропозицією Булута чи ще чимось.
Лише ти, Асли.
Не знаю…
А як же все те, що ми казали про шлюб?
Я не можу обіцяти тобі вічного щастя,
але я обіцяю тобі, що зроблю все, щоб ти була щаслива.
Я справді обіцяю, Асли.
А якщо ми зненавидимо один одного?
Будемо гризти горло один одному в суді?
Я ризикну.
Не дозволю штампу стати між нами.
А я про що. Навіщо взагалі розписуватися?
Я і так твоя.
Я не хочу, щоб ти була моєю.
Це я хочу стати твоїм, Асли.
Мені страшно, Кереме.
Мені теж страшно, ще й як.
Але хіба це не добрий знак?
Що, незважаючи на наш страх,
ми продовжуємо хотіти цього.
Усе в наших руках.
Це утерта фраза…
але я хочу засинати разом із тобою,
і прокидатися разом із тобою.
Я теж.
Асли…
ти вийдеш за мене?
Так.
-Я дуже тебе кохаю. -І я тебе.
Браво!
Так!
Браво!
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
Вам цікаво, чи поїхала я в Дубай?
Звісно, так.
Тому що наш шлюб виключає образи, обмеження й тиск один на одного.
І так буде завжди.
Лише від нас залежить наше майбутнє.
Керем приїздить за першої нагоди.
Наші відносини ще більш захопливі та пристрасні, ніж раніше.
Нещодавно отримали гарну новину.
Емір стане татом.
Він мріє, щоб донька була схожа на маму.
Якщо буде донька, звісно.
Туна і Джансу одружилися кількома тижнями раніше.
Вони дуже щасливі.
Езгі зустріла своє щастя на нашому весіллі.
Тепер ми готуємось до її весілля.
Як я й казала, усе в наших руках.
Я сподіваюсь…
Кожного чекає його власне щастя.
Переклад субтитрів: Андрій Кисельов